ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУДСправа № 640/6066/19
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року, суддя Головань О.В., у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Сінта-сервіс" до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,-
У С Т А Н О В И Л А:
Приватне підприємство "Сінта-Сервіс" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2019 року № 1182615147, № 1162615147, № 1172615147, № 1152615147.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки податкового органу в акті перевірки є необґрунтованими, базуються виключно на припущеннях посадових осіб, які проводили перевірку та не підтверджуються жодними доказами.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року замінено відповідача у справі №640/6066/19 - Головне управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код 39439980) його правонаступником - Державною податковою службою України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, код 43005393) в особі відокремленого підрозділу - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження: Україна, 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Сінта-сервіс" до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень та призначено справу до апеляційного розгляду на 06 вересня 2022 року о 10 годині 15 хвилин.
Відповідно до протоколу судового засідання від 06 вересня 2022 року оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 04 жовтня 22 року на10 годину 00 хвилин.
28 вересня 2022 року від представника Приватного підприємства "Сінта-сервіс" - адвоката Березки Романа Миколайовича через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника Приватного підприємства "Сінта-сервіс" - адвоката Березки Романа Миколайовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Проте, судове засідання 01 листопада 2022 року в режимі відеоконференції за участю представника Приватного підприємства "Сінта-сервіс" - адвоката Березки Романа Миколайовича не відбулося у зв`язку з технічними проблемами у представника позивача.
22 листопада 2022 року представник позивача повторно не з`явився у судове засідання, а розгляд справи в режимі відеоконференції знову не відбувся з технічних причин, що виникли у представника позивача, тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство "Сінта-Сервіс", 02105, місто Київ, вулиця Будівельників, будинок 9, квартира 4, код 33542869, зареєстроване в якості юридичної особи 07.09.2005 р., перебуває на обліку в якості платника податків у Головному управлінні ДПС у м. Києві, ДПІ у Дніпровському районі; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний).
Згідно зі ст. 20, 77, п. 82.1 ст. 82, п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на IV квартал 2016 р., на підставі наказу від 07.12.2016 р. №7840 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ПП "Сінта-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2016 р., про що складено акт від 15.02.2019 р. за №35/26-15-14-07-02-10/33542869.
У ході перевірки ПП "Сінта - Сервіс" повідомило, що у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100060004353, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/27811/15-к від 06.08.2015 року про тимчасовий доступ до речей і документів. ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснено вилучення, щодо взаємовідносин ПП "Сінта-Сервіс" код 33542869) із ПАТ "АК "Київводоканал" (код 03327664), ТОВ "Фабіліте" (код 39127388), ТОВ "А-Дельта" (код 39075653) та ТОВ "Веста Лідер" (код 38807714).
На лист № 51/12-8210 від 09.09.2015 року слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області в ході здійснення досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження, в порядку ст. 93 КПК України ПП "Сінта-Сервіс" (код 33542869) листом №09/10-04/01 від 09.10.2015 надано ГУ СБ України у м. Києві та Київській області оригінали фінансово-господарської документації щодо взаємовідносин з ТОВ "Сфера-Вест" (код 38808241), ТОВ "Проксісервіс" (код 38730376) та ТОВ "Простір-Тренд" (код 38800420).
У відповідності до п. 85.9 ст. 85 ПК України на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 02.02.2017 року №753 перенесено строки проведення розпочатої документальної планової виїзної перевірки ПП "Сінта - Сервіс" (код 33542869) з 02.02.2017 до дати отримання копій вилучених документів або доступу до них.
Слідчим ОВС ГУ СБ України на лист ГУ ДФС у м. Києві від 26/05/2017 № 6462/9/26-14-07- 1-14 надано доступ до вищезазначених первинних документів (вх. ГУ ДФС у м. Києві 26.06.2017 № 8879/9).
Відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 02.02.2018 року № 1844 з 07.02.2017 поновлено проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Сінта - Сервіс".
В ході перевірки ПП "Сінта - Сервіс" повідомило, що первинні документи за період з 01.01.2014 по 30.09.2016 вилучені слідчим СГ ГСУ НП України капітаном поліції Шевчук К.О. відповідно до протоколу обшуку від 25.02.2016 та ухвали Печерського районного суду м. Києва №757/7020/16-к від 17.02.2016 в рамках кримінального провадження №12016000000000025 від 27.01.2016.
У відповідності до п. 85.9 ст. 85 ПК України на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 07.02.2018 № 1980 перенесено строки проведення розпочатої документальної планової виїзної перевірки ПП "Сінта - Сервіс" (код 33542869) з 07.02.2018 до дати отримання копій вилучених документів або доступу до них.
Головне управління ДФС у м. Києві зверталось до ГСУ НП України з проханням надання доступу до вилучених документів, у відповідь отримано лист від 17.07.2018 №13944/24/1/1-2018 (вх. 19.07.2018 № 22290/9) про те, що здійснення досудового розслідування № 12016000000000025 від 27.01.2016 доручено Головному слідчому управлінні ДФС України.
Головним слідчим управлінням ДФС України листом (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 18.10.2018 №14352/8) було надано доступ до вилучених оригіналів первинних документів ПП "Сінта - Сервіс".
Додаткове ознайомлення з вилученими первинними документами ПП "Сінта - Сервіс" здійснювалося у СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві у зв`язку з тим, що здійснення досудового розслідування № 12016000000000025 від 27.01.2016 доручено Головному слідчому правлінні ДФС у м. Києві.
Відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 17.01.2019 № 538 з 18.01.2019 поновлено проведення документальної планової виїзної перевірки ПП "Сінта - Сервіс". Термін проведення перевірки продовжувався з 28.01.2019 по 08.02.2019 на 10 робочих дні на - підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 23.01.2019 № 906.
Так, згідно з висновками акта перевірки встановлено наступні порушення:
- пп.14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.1 та п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, пп. 14.11, 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп.134.1.1 п. 134.1, п. 135.1, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 6 342 191 грн: за 2014 р. на суму 1 641 263 грн, за 2015 р. на суму 4 081 172 грн, за 9 місяців 2016 р. на суму 619 756 грн;
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 6 240 482 грн, а саме: за січень 2014 р. на суму 92 167 грн, лютий 2014 р. на суму 20 783 грн, березень 2014 р. на суму 66 261 грн, квітень 2014 р. на суму 65 789 грн, травень 2014 р. на суму 29 449 грн, липень 2014 р. на суму 12 952 грн, серпень 2014 р. на суму 166 667 грн, вересень 2014 р. на суму 131 667 грн, жовтень 2014 р. на суму 34 284 грн, листопад 2014 р. на суму 293 577 грн, січень 2015 р. на суму 709 526 грн, лютий 2015 р. на суму 655 353 грн, березень 2015 р. на суму 3 300 477 грн, квітень 2015 р. на суму 138 750 грн, вересень 2015 р. на суму 4 710 грн, вересень 2016 р. на суму 209 370 грн;
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення податку на додану вартість за вересень 2016 р. на суму 240 886 грн;
- п. 44.6 ст. 44, п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу України в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
За наслідками перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 27.03.202019 р.:
- №1152615147, згідно з яким за порушення пп. 14.1.228, п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139, пп. 14.1.11, 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями у розмірі 619 756,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 154 939,00 грн;
- №1172615147, згідно з яким за порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України позивачу зменшено розмірі від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 240 886,00 грн за вересень 2016 року;
- №1162615147, згідно з яким за порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 209 370,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 52 343,00 грн;
- №1182615147, згідно із яким за порушення п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 і п. 121.1 ст. 121 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн.
Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийнято всупереч нормам податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Так, пунктом 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий цього пункту).
Пунктом 44.5 статті 44 ПК України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Отже, законом передбачено право податкового органу перенести термін проведення перевірки у випадку втрати, пошкодження або дострокового знищення документів платника податків, що використовуються для цілей оподаткування.
Згідно зі змісту ст. 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (пункт 44.6 статті 44 ПК України).
У відповідності до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 цієї статті).
Статтею 61 ПК України визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення. Згідно із пунктом 61.2 статті 61 ПК України, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Так, згідно з пунктом 62.1 статті 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до ст. 39 цього Кодексу.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1 ст. 75 ПК України (надалі також ПК України)).
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).
Відповідно до п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Згідно із п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
У відповідності до п. 82.1 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.
Згідно з п. 85.9 ст. 85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.
У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
Як убачається з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, останні прийняті у зв`язку з виявленням податковим органом наступних порушень:
- ППР від 27 березня 2019 №115261514 -у зв`язку із завищенням (заниженням) податкового зобов`язання за звітний податковий період - 9 місяців 2016, розмір штрафної (фінансової) санції -25%, сума штрафної (фінансової) санкції (штрафу) 154 930 грн.
- ППР від 27 березня 2019 № 1172615147 - завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за вересень 2016 на суму 240 886 грн у зв`язку з чим податковим органом зменшено від`ємного значення суми податку на додану вартість та штрафних санкцій (штрафу), звітний податковий період вересень 2016, загальна сума завищення від`ємного значення з ПДВ 240 886 грн.
- ППР від 27 березня 2019 №1162615147 щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, звітний період вересень 2016, розмір штрафних санкцій 25%, сума штрафної санкції 52 343грн.
- ППР від 27 березня 2019 №1182615147 ненадання у повному обсязі документів, що належать до предмету перевірки, 510 грн.
Згідно з актом перевірки, ПП «Сінта-Сервіс» надало документи до податкового органу, з яких слідує, що операції з ТОВ «Гронал Плюс» відбувались на підставі рахунків фактури від 20.09.2016 №СФ185.
ТОВ «Гронал Плюс» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в адресу ПП «Сінта-Сервіс» податкові накладні, дата виписки 21.09.2016, загальна сумка 70000, сума ПДВ 11666,67, обсяг 58333,33, номенклатура товару - пісок річковий, 2000 т; від 16.09.2016, загальна сума 35000, сума ПДВ 5833,33, обсяг 29166,67, пісок річковий, 1000т.
Зазначені операціїї по ТОВ «ГРОНАЛ ПЛЮС» відображено ПП «Сінта-Сервіс» в податкових деклараціях з податку на додану вартість та додатку 5 розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за вересень 2016 року на суму 17500 грн.
В бухгалтерському обліку відображено операції в 2016 році.
ТОВ «Гронал Плюс» фінансові звіти, звіти розрахунку сум доходу не подавались.
Свідоцтво платника податку анульовано 31.10.2017 (ненадання декларацій протягом року).
Згідно з інформацією з єдиного реєстру податкових накладних автоматизованої інформаційної системи ДФС України ТОВ «Гронал Плюс» не здійснювало придбання товару, який було реалізовано ПП «Сінта-Сервіс». Водночас, зазначене товариство придбало/формувало витратну частину за рахунок придбання: блок живлення для світильника, лампа, верстак, тощо.
22.06.2016 між позивачем та ТОВ «Укрфлорсервіс» (підрядник) укладено договір підряду №22/06/16. Предметом договору є виконання робіт по укладанню бетонного покриття топінгом та улаштування бетонних доріг за адресою: Чернігівська обл, с. Вертіївка. Вартість робіт 2482531,33 в т.ПДВ з обов`язковим авансовим платежем 700 000 грн.
ТОВ «Укрфлорсервіс» склало та зареєструвало податкові накладні від 26.08, 17.08, 20.07, 13.07, 08.09.24.06.2016, номенклатура товару улаштування бетонних доріг та бетонної підлоги з топінгом.
Дані операції позивач відобразив в податковій декларації з ПДВ та розшифровках податкових зобов`язань з податкового кредиту в розрізі контрагентів.
У червні 2016 на суму 116666,67 грн;
Липень 2016 на суму 164999,99 грн;
Серпень 2016 на суму 151089,11 грн.
Як зазначено в акті перевірки, з аналізу інформації з єдиного реєстру податкових накладних автоматизованої інформаційної системи ДФСУ та дослідження ланцюга постачання з улаштування бетонних доріг та бетонної підлоги ТОВ «Укрфлорсервіс» здійснило придбання послуги в ТОВ «Аквілон Систем», які було реалізовано позивачу.
Водночас, ТОВ «Аквілон Систем» придбавало/формувало витратну частину за рахунок придбання пива, труб, радіатори, котли твердопаливні, цукор, хребти лосося, рідке мило, тощо.
В Єдиний реєстр судових рішень внесено ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2015 по справі №755/1969/18 щодо порушення кримінальної справи від 05.01.2018 за ч.3 ст. 212 КК України.
Окрім того, згідно ухвали Дніпровсткого районного суду м. Києва від 29.08.2018 звільнено від кримінальної відповідальності за строками давності притягнення особи до кримінальної відповідальності засновника ТОВ «АКВИЛОН СИСТЕМ», яка вчинила фіктивне підприєиство та підроблення документів.
В ході апеляційного розгляду справи було опитано в якості свідка ОСОБА_1 , який є працівником податкового органу і здійснював перевірку, та який пояснив, що всі документи, які стосувались діяльності позивача та його контрагентів ТОВ «Гронал Плюс» і ТОВ «Укрфлорсервіс» бути надані на дослідження перевіряючими під час проведення перевірки, так як вони були наявні у товариства. Інші документи, що були вилучені органами досудового слідства, не стосуються оскаржуваних ППР.
Також свідок пояснив, що на дослідження позивачем була надана накладна на постачання піску, а також документи, що свідчать, що позивач оприходував пісок на 205 рахунку, а у подальшому пісок використав у своїй господарській діяльності.
Проте, як вказав свідок, контрагент позивача не міг поставити пісок, так як його діяльність не була пов`язана з його постачанням.
Звітність щодо постачання піску контрагентом була здана у встановленому законом порядку.
Щодо ТОВ «Укрфлотсервіс» свідок пояснив, що договір про надання послуг позивачу з даним контрагентом укладався, проте відсутні акти виконаних робіт, та акти КБ-2, які не є обов`язковими.
Щодо списання бензину позивачем, свідок пояснив, що позивач надавав відповідні документи, проте, списано палива було в більшому розмірі, ніж за нормою.
Щодо правовідносин з ТОВ «Гронал Плюс» колегія суддів зазначає, що факт постачання піску ПП «Сінта-Сервіс ТОВ «Громал Плюс» підтверджено податковим органом, оскільки в акті перевірки зазначено, що поставка відбулася на підставі рахунків фактур від 20.09.2016 на суму 87500 грн.
Доводи відповідача про відсутність сертифікату якості, транспортування, навантажування/розвантаження та не надання таких документів до перевірки є безпідставними.
Як вже зазначено вище, саме контрагент позивача поставляв позивачу пісок відповідно до рахунків-фактури, тобто поставка відбулася контрагентом позивача і відсутність документів у позивача, які стосується погрузки і перевезення піску не свідчить про відсутність господарської операції.
Як пояснив свідок ОСОБА_1 , під час перевірки він досліджував документи, які стосуються поставки піску, зокрема досліджував 205 рахунок по якому проведено поставку піску та подальше використання позивачем в господарській діяльності.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що позивач не має відповідати за діяльність контрагента, перевіряти, де він бере товар та у який спосіб його поставляє, та як формує витратну частину, зокрема який товар купує.
На час поставки піску ТОВ «Гронал Плюс» було зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, перебувало на обліку у податковому обліку з 01.06.2016 року, подавало податкову звітність з податку на додану вартість.
Що стосується ТОВ «Укрфлорсервіс», то з даним контрагентом позивач також мав господарську діяльність і дану обставину підтвердив відповідач, зазначивши що досліджував договір підряду, укладений між позивачем та його контрагентом.
Щодо посилання відповідача на відсутність актів КБ-2, то такі акти не є обов`язковими під час здійснення господарської діяльності. А відсутність акта приймання робіт також не може свідчити про нереальність господарської операції чи виконання робіт.
Із акта перевірки убачається, що в бухгалтерському обліку позивача операції були відображені:
- Дт 23 Кт 631 - 2 163 778,90 грн;
- Дт 641 КТ 631 - 432 755,78;
- Дт 26 КТ 23 - 2 163 778,90 грн;
- Дт 903 Кт 26 - 2 163 778,90 грн;
- Дт 631 Кт 311 -2 569 534,66 грн.
ТОВ «УКРФЛОРСЕРВІС» на час господарської операції було зареєстровано Дарницькою районною державною адміністрацією у м. Києві від 17.02.2015, взято на податковий облік від 18.02.2015 та перебувало на податковому обліку.
Та обставина, що у контрагента позивача значилась працюючою одна особа, не може свідчити про нездійснення зазначеної господарської операції.
Також колегія суддів зазначає, що жодної зустрічної звірки господарської діяльності контагентів позивача по зазначеним господарським операціям податковий орган не здійснював, використав лише дані власної бази даних для службового користування.
Щодо інших господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами, що зазначені в акті перевірки, то вони не стосуються оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про що зазначив у своїх поясненнях свідок ОСОБА_1 та не заперечував представник податкового органу у поданих додаткових поясненнях до суду апеляційної інстанції, а отже вони не є предметом даного спору.
Що стосується податку на прибуток, колегія суддів зазначає таке.
Із додаткових пояснень відповідача від 26.10.2022 року убачається, що ПП «Сінта-Сервіс» не відобразило в складі інших доходів прострочену кредиторську заборгованість по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Юрбіз».
Відповідно до ІС «Податковий блок» встановлено, що взаємовідносини між підприємствами відбувались у травні 2013 року на суму 755 310 грн, в липні 2013 на суму 5339328 грн, в грудні 2013 року на суму 3127146 грн та стосувались придбання будівельних матеріалів. Позивачем до складу доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку», рядок 01 Декларації з податку на прибуток за період ІІІ квартал 2016 року не включено безоплатно отримані товари, роботи та послуги від контрагентів по яким сплинув термін позовної давності на загальну суму проведення зустрічних звірок, які вплинули на фінансовий результат до оподаткування в розмірі 755 310 грн.
Проте, такі доводи податкового органу не підтверджуються відповідними доказами, а в акті перевірки відсутнє посилання на документи, які б свідчили, що мало місце таке порушення. Окрім того, відсутній розрахунок суми 755 310 грн на яку посилається відповідач в акті перевірки.
Відсутні відповідні документальні підтвердження і в додаткових поясненнях відповідача, поданих до суду апеляційної інстанції, а отже суд не має можливості перевірити чи були зазначені в акті перевірки суми задекларовані позивачем.
У той же час, відповідач зазначає, що згідно даних бухгалтерського обліку: аналізу рахунків, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 79, 90, 203, 631, 311, первинних документів, встановлено, що ПП «Сінта-Сервіс» у періоді, що перевірявся придбало дизельне паливо та бензин, які використосувало для заправки транспортних засобів. Вартість дизельного пального та палива складає без ПДВ: за 9 місяців 2016 - 436 501 грн. В бухгалтерському обліку відображено проводками: Дт 631 Кт311, Дт 203 Кт 631, Дт 90 Кт 203, Дт 79 Кт 90. До перевірки надано затверджені наказм директора підприємства «Норми витрат палива автотранспорт них засобів ПП «Сінта-Сервіс» на 2016, 2017, 2018 роки.
В результаті співставлення наданих підприємством списання пального та даних узагальнюючих відомостей встановлено списання (поднармового) вартості пального за ІІІ квартал 2016 року згідно узагальнюючих відомостей, як понаднормованих на суму 436 501 грн.
Проте, в акті перевірки відсутні посилання податкового органу на первинні документи, які були досліджені із зазначенням найменування документа, дати проводки, тоді як позивач заперечує дослідження таких документів, посилаючись на вилучення всіх документів органом досудового слідства.
Посилання представника відповідача на пояснення представника підприємства, які були надані під час проведення перевірки, ніяким чином не підтверджуються і такі пояснення не були надані до суду, а позивач такі пояснення не підтверджує.
Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити вищезазначені доводи податкового органу, оскільки в самому акті перевірки відсутнє найменування документів, що були досліджені перевіряючими, відсутня дата їх заповнення, а надані суду посилання є загальними та не ідентифікують самих первинних докуметів.
Щодо заниження податку на прибуток по ППР від 27.03.2019 на суму 619 756 (3 443 090 х 18%).
Так, податковий орган зазначає, що донараховані суми з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 1 641 263 та за 2015 в сумі 4 081 172 не враховуються при винесенні ППР відповідно до ст. 102 п.102.1 ПК України.
Проте, відповідач не зазначив у акті документів, які б свідчили, що позивач занизив податок на прибуток по ППР від 27.03.2019 № 1152615147. Доданий до податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов`язання не містить необхідного розрахунку, який би свідчив про таке порушення.
У письмових поясненнях від 26.10.2022 представник відповідача зазначив, що ГУ ДПС у м Києві винесено ППР від 27.03.2019 №1172615147 на суму завищеного від`ємного значення в розмірі 240 886 грн за вересень 2016 року та донараховано основного платежу згідно ППР №1162615147 в розмірі 209 370 грн за вересень 2016 року.
У поясненнях податковий орган зазначає за які місяці, роки та суми було донараховано суми з ПДВ та вказав, що такі суми не враховуються при винесенні ППР у відповідності до п.102.1 ст. 102 ПК України.
Проте, жодного документа, який би свідчив з яких підстав податковим органом було донараховано суми з ПДВ за 2014 та 2015 роки, незважаючи на неодоразові відкладення розгляду справи, відповідач не надав та не надав документального підтвердження, яке б свідчило про невірне визначення позивачем грошового зобов`язання. Посилання лише на норму Податкового кодексу не є доказом наявності самого порушення.
Що стосується ППР №1182615147, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510 грн за ненадання у повному обсязі документів, що належать до предмету перевірки, то колегія суддів вважає, що воно також є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
За змістом п.44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідачем не надано до матеріалів справи жодного доказу, який би свідчив, що від позивача були витребувані певні документи, тоді як останній відмовився їх надати або ж залишив запити поза увагою.
Окрім того, в матералах справи наявні документи, які свідчать про вилучення у позивача в лютому 2016 року в рамках досудового розслідування бухгалтерських та інших документів. Проте, з протоколів вилучення неможливо встановити, які саме документи вилучались і чи стосуються вони господарської діяльності позивача з його контрагентами та чи стосуються тих періодів стосовно яких податковим органом було винесено ППР та застосовано штрафні (фінансові) санкції до позивача.
В акті перевірки особа, що проводила перевірку, зазначила, що була ознайомлення з первинними документами, які були вилучені в рамках порушеної кримінальної справи. Проте, в акті відсутні дані проте, з якими саме документами були ознайомлені особи, що здійснювали перевірку, чи стосувалися вилучені документи господарської діяльності позивача та спірних ППР.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.
Правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2020 року у справі №805/5017/15-а.
Окрім цього, відкриття кримінального провадження не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин.
Відповідно до ст. 78 КАС Україн вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальноті або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала чи постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездяльність) та чи вчинен вони цією особою.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Отже вирок щодо посадової особи контрагента або ж ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністартивного суду, а такі мають оцінюватися адміністративним судом разом з надани ми первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, парвильності їх оформлення, можливості виконання спірних господарських операцій.
Відповідачем не було надано до суду доказів, які б свідчили, що посадові особи позивача чи його контрагентів в рамках вищезазначених правовідносин вчинили кримінальні правопорушення та відносно них ухвалено відповідний вирок, який би давав підстави суду прийти до висновку про відсутність у позивача та його контрагентів господарських взаємовідносин та здійснення господарських операцій.
Належними доказами можуть бути лише встановлені вироком суду обставини, у тому числі щодо причетності або обізнаності позивача у цьому. Проте доказів, які б свідчили про наявність вироків суду відносно контрагентів позивача, які б набрали законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальних справ щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.
Разом з цим, суд звертає увагу, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.
Посилання податкового органу на відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 січня 2022 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
Судді: Костюк Л.О.
Степанюк А.Г.
Повний текст виготовлено: 23 листопада 2022 року.
Суд | Шостий апеляційний адміністративний суд |
Дата ухвалення рішення | 22.11.2022 |
Оприлюднено | 28.11.2022 |
Номер документу | 107513880 |
Судочинство | Адміністративне |
Категорія | Справи з приводу адміністрування податків, зборів, платежів, а також контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, зокрема щодо адміністрування окремих податків, зборів, платежів, з них податку на прибуток підприємств |
Адміністративне
Шостий апеляційний адміністративний суд
Бужак Наталія Петрівна
Адміністративне
Шостий апеляційний адміністративний суд
Бужак Наталія Петрівна
Всі матеріали на цьому сайті розміщені на умовах ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства 4.0 Міжнародна, якщо інше не зазначено на відповідній сторінці
© 2016‒2023Опендатабот
🇺🇦 Зроблено в Україні