Справа №2-219/11
Провадження №2/0203/239/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
з участю:
-позивача ОСОБА_1 ;
-представника відповідача ОСОБА_10,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства культури Дніпропетровський академічний театр опери та балету , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення вини та наклепу, зобов`язання вчинити дії, встановлення, відшкодування та індексацію моральної шкоди,
у с т а н о в и в:
1. 16 серпня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до ОКПК Дніпропетровський академічний театр опери та балету , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення вини та наклепу, зобов`язання вчинити дії, встановлення, відшкодування та індексацію моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що від 1999 року він працював керівником буфету ОКПК Дніпропетровський академічний театр опери та балету , набувши для цього статус фізичної особи-підприємця. До цього часу позивач працював у театрі 23 роки. У липні 2005 року позивача було звільнено, а роботу буфета - зупинено, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з відповідним позовом. 17.08.2006 під час розгляду справи судом представником відповідача було надано копію підробленого протоколу засідання адміністрації і профспілкового комітету театру від 02.03.2004, який містив відомості про незадовільну роботу буфета, що паплюжили честь та ділову репутацію позивача. Таким чином, відповідачем було зведено наклеп, а неправдиву інформацію було поширено у судовому засіданні в господарській справі у виді надання сфальшованого доказу, відповідних пояснень і згодом - у листі відповідача, адресованому управлінню культури Дніпропетровської міської ради. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням уточнень) встановлення вини належного відповідача у поширенні наклепу, установлення наклепу, зобов`язання відповідачів відкликати наклеп з управління культури Дніпровської міської ради та вибачитись за його поширення, установлення заподіяння позивачеві моральної шкоди діями належного відповідача в сумі 44 884,36 грн., її стягнення, індексацію моральної шкоди на день ухвалення рішення судом (т. 1 а.с.а.с. 1, 4 - 9, 32, 152 - 157, т. 2 а.с.а.с. 18 - 26, 81, 82, 108 - 117 ).
2. Ухвалою суду від 01.10.2007 заявлений позов було повернуто позивачеві (т. 1 а.с. 35 ).
3. 07 квітня 2008 року апеляційним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про скасування ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2007, направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття у ній провадження (т. 1 а.с. 111 ).
4. 20 червня 2014 суд своєю ухвалою залишив заявлений у справі позов без розгляду (т. 1 а.с. 190 ).
5. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.09.2018 ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2014 було скасовано, а справу - направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 а.с.а.с. 236 - 238 ).
6. 02 жовтня 2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 243 ).
7. 18 березня 2019 року суд своєю ухвалою виключив з числа відповідачів ОСОБА_8 у зв`язку з його смертю (т. 2 а.с. 103 ).
8. 26 березня 2019 року ОКПК Дніпропетровський академічний театр опери та балету , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 звернулися до суду із заявами про застосування до спірних правовідносин позовної давності (т. 2 а.с.а.с. 213 - 218 ).
9. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, пояснивши, що від 1999 року він працював керівником буфету ОКПК Дніпропетровський академічний театр опери та балету , набувши для цього статус фізичної особи-підприємця. До цього часу позивач працював у театрі 23 роки. У липні 2005 року позивача було звільнено, а роботу буфета - зупинено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Під час розгляду справи судом представником відповідача було надано копію підробленого протоколу засідання адміністрації і профспілкового комітету театру від 02.03.2004, який містив відомості про незадовільну роботу буфета, що паплюжили честь та ділову репутацію позивача. Таким чином, відповідачем було зведено наклеп, а неправдиву інформацію було поширено у судовому засіданні у виді надання сфальшованого доказу, відповідних пояснень і згодом - у листі відповідача, адресованому управлінню культури Дніпропетровської міської ради.
10. Представник ОКПК Дніпропетровський академічний театр опери та балету у суді заперечував проти позову, пояснивши, що позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів, викладених у позові. Крім того, позивач у численних позовних заявах не обґрунтував належним чином викладені у них доводи.
11. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду не з`явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутності (т. 2 а.с.а.с. 216 - 218, 226 - 228 ).
12. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
13. Заявлений у справі позов полягає у захисті честі й ділової репутації позивача. Порушення права позивача відбулося 17.08.2006 під час розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи, коли представник відповідача надав суду копію протоколу засідання адміністрації і профспілкового комітету театру від 02.03.2004, що містив відомості про незадовільну роботу буфета.
14. Способами, обраними позивачем для захисту порушеного права, є:
- встановлення вини належного відповідача;
- встановлення наклепу;
- зобов`язання відповідачів відкликати наклеп та вибачитись за його поширення;
- встановлення заподіяння моральної шкоди та її стягнення з належного відповідача;
- індексація моральної шкоди.
15. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
16. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
17. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
18. За правилами, встановленими частиною 1 статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
19. Способи захисту порушеного права визначено частиною 2 статті 16 ЦК, яка встановлює, що такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
20. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.
21. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотримання приписів статті 16 ЦК.
22. Судом встановлено, що позивач, у тому числі, звернувся до суду з вимогами про встановлення вини належного відповідача, встановлення наклепу, встановлення заподіяння моральної шкоди, індексацію моральної шкоди, які не входять до кола способів захисту порушеного права, визначеного приведеною вище нормою.
23. Решта вимог (зобов`язання відкликати наклеп та вибачитись за його поширення, стягнення компенсацію заподіяної моральної шкоди з належного відповідача) також є такою, що не може бути задоволена, оскільки висунута без дотримання принципу диспозитивності.
24. Так, сформулювавши зазначені вимоги, позивач по суті переклав на суд обов`язок з визначення особи (осіб), винної у порушенні його права, попри те, що такий обов`язок згідно з процесуальним законом притаманний винятково ініціатору звернення до суду з позовом - позивачеві.
25. З огляду на викладене, заявлений у справі позов через невірно обраний спосіб захисту порушеного права задоволенню не підлягає.
26. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд
в и р і ш и в:
ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у позові до обласного комунального підприємства культури Дніпропетровський академічний театр опери та балету (ідентифікаційний код - 02226049 ; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 72А ), Шароварова ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 , 72 А ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ) про встановлення вини та наклепу, зобов`язання вчинити дії, встановлення, відшкодування та індексацію моральної шкоди відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 30 вересня 2019 року.
Суддя М.О. Католікян
Дата ухвалення рішення | 27.09.2019 |
Оприлюднено | 01.10.2019 |
Номер документу | 84592161 |
Судочинство | Цивільне |
Суть | встановлення вини та наклепу, зобов`язання вчинити дії, встановлення, відшкодування та індексацію моральної шкоди |
Всі матеріали на цьому сайті розміщені на умовахліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства 4.0 Міжнародна, якщо інше не зазначено на відповідній сторінці
© 2016‒2023Опендатабот
🇺🇦 Зроблено в Україні